PRIJEDLOG PREDDIPLOMSKOG STUDIJSKOG PROGRAMA IZ PSIHOLOGIJE

								Odsjek za psihologiju
								Filozofskog fakulteta 
U Zagrebu, 6. travnja 2005.				Sveučilišta u Zagrebu
1. UVOD

a)	Razlozi za pokretanje studija

Važnost psihološke djelatnosti i razlozi za organiziranje studija psihologije jasno su istaknuti u Zakonu o psihološkoj djelatnosti:
«Opći cilj psihološke djelatnosti je unapređivanje kvalitete života pojedinaca, skupina i ljudske zajednice»
«Psihološka djelatnost uključena je u sva područja ljudskog života, a posebice u ona koja se odnose na rad i organizaciju rada, zapošljavanje i profesionalnu orijentaciju, komunikaciju i tržište, odgoj i obrazovanje, istraživanje, zdravstvo, šport, socijalnu skrb, promet, pravosuđe, vojsku i policiju.» (Članak 3.).
«Psihološkom djelatnošću kao zanimanjem mogu se baviti samo psiholozi» (Članak 5.)
Psiholog je osoba koja je završila obrazovanje (akademsko) namijenjeno izobrazbi psihologa. (Članak 6.).
U suvremenom društvu psiholog je stručnjak za kojim postoji potreba u svim djelatnostima, a osobito u predškolskom i školskom sustavu, u zdravstvu, socijalnoj skrbi, pri pružanju psihološke pomoći svim ratnim stradalnicima, u vojsci, gospodarstvu.
U cijeloj su Europi studiji kojima se osposobljavaju psiholozi slično strukturirani i temelje se na najnovijim spoznajama temeljnih i primijenjenih psihologijskih istraživanja i, dakako, zahvaljujući upravo stalnim istraživačkim naporima psihologa (kao i drugih stručnjaka iz područja neuroznanosti te društvenih znanosti) neprestano se obnavljaju. Ti studiji najčešće traju pet akademskih godina, a postoji, također, potreba za kontinuiranim usavršavanjem i usmjeravanjem u posebna psihologijska područja nakon diplomiranja (različiti oblici poslijediplomskih studija i cjeloživotnog obrazovanja).
EFPPA (Zajednica europskih društava psihologa) je izradila okvir obrazovanja psihologa koji će biti osnovica za europsku diplomu psihologa. Taj okvir napravljen je sukladno Bolonjskoj deklaraciji i predviđa petogodišnji studij po načelu 3+2, s tim da preddiplomski studij ne osposobljava studente za zanimanje psihologa ni u kojem obliku. 
Program studija psihologije na Filozofskom fakultetu izrađen je sukladno okvirima koje je izradila EFPPA (nalazi se u prilogu).

b) Dosadašnja iskustva predlagača u provođenju ekvivalentnih ili sličnih programa

Odsjek za psihologiju razvio se iz Laboratorija za psihologiju, koji je Ramiro Bujas osnovao 1920. godine pri Institutu za fiziologiju Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Dvije godine kasnije osnovana je Katedra za psihologiju, koja je 1929. postala Odsjek za psihologiju. Drugim riječima, studij psihologije izvodi se na Sveučilištu u Zagrebu već 76 godina te je najstariji studij psihologije u državi. Dosadašnjim programima obrazovan je velik broj psihologa koji uspješno rade u različitim djelatnostima, pri čemu se programi kontinuirano unapređuju, osuvremenjuju i poboljšavaju.

c) Mogući partneri izvan visokoškolskog sustava

Psiholozi rade u najrazličitijim djelatnostima i već je razvijena suradnja Odsjeka za psihologiju Filozofskog fakulteta u Zagrebu s brojnim institucijama i gospodarstvenim subjektima. Za obrazovanje psihologa zainteresiran je javni sektor (obrazovanje, znanost, zdravstvo, socijalna skrb, vojne institucije, itd.) te gospodarstveni subjekti, posebno odjeli upravljanja ljudskim potencijalima, marketing, i sl. Kako se dio nastave održava u navedenim institucijama, naši studenti tamo provode praksu, te se po završetku studija u njima zapošljavaju, očekujemo i daljnju uspješnu suradnju i podršku. Nastavnici i studenti Odsjeka za psihologiju Filozofskog fakulteta u Zagrebu također uspješno surađuju s nevladinim organizacijama, međunarodnim udrugama i lokalnim zajednicama kroz brojne zajedničke projekte te nesumnjivo postoji i njihov interes za daljnji razvoj našeg studija psihologije.

d) Otvorenost studija prema pokretljivosti studenata

U skladu s temeljnim načelima Bolonjske deklaracije, Odsjek za psihologiju zainteresiran je za postizanje maksimalne otvorenosti studija i pokretljivosti studenata  kako unutar Republike Hrvatske tako i  u europskim okvirima. Jedan od načina da se to postigne jest upravo naše nastojanje da se organizacija  studija u potpunosti  uskladi s preporukama  Europskog okvira za obrazovanje psihologa (EuroPsyT).

2. OPĆI DIO

2.1. Naziv studija: Psihologija
2.2. Nositelj studija: Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu
       Izvođač studija: Odsjek za psihologiju 
2.3. Trajanje studija: 
preddiplomski studij – 6 semestara
diplomski studij – 4 semestra
2.4. Uvjeti upisa na studij: završena četverogodišnja srednja škola i položen razredbeni ispit 
2.5. Preddiplomski studij:	
Završetkom studija student/ica stječu analitičke i socijalne vještine koje ih osposobljavaju za nastavak studiranja psihologije (i drugih sličnih studija), a koje su ujedno primjenljive u kasnijem zapošljavanju gdje će se moći: (a) primijeniti znanja iz metodologije znanstvenih istraživanja pri rješavanju većine postavljenih problema; (b) koristiti temeljne vještine u radu s računalima; (c) koristiti strani jezik u stručnoj komunikaciji; (d) kritički interpretirati znanstvenu i stručnu literaturu; (e) primijeniti statističko rezoniranje u pripremi i provedbi empirijskih istraživanja i praktičnom radu; (f) razumjeti temeljne spoznaje u psihologiji kao fundamentalnoj i primijenjenoj znanosti; (g) primijeniti vještine samostalnog učenja; (h) samostalno planirati i organizirati radne zadaće u različitim područjima djelatnosti kao što je, primjerice, državna uprava, gospodarstvo, novinarstvo, socijalna skrb itd. Ovaj program ne pruža nužne kompetencije za obavljanje psihološke prakse bilo koje vrste.
Ako student/ica odluči nastaviti studij na diplomskoj razini, može pratiti studijske programe u području društvenih znanosti i obrazovanja na ustanovi-predlagaču ili drugim ustanovama u RH (sociologija, antropologija, pedagogija, filozofija, informacijske znanosti, odnosno socijalni rad, edukacijsko-rehabilitacijske znanosti, predškolski odgoj, razredna nastava, ekonomija, novinarstvo i dr.).

2.8. Stručni ili akademski naziv koji se stječe završetkom studija: 
Završetkom preddiplomskog studija stječe se naziv baccalaurea/baccalaureus društvenih znanosti, smjer psihologija. 

3. OPIS PROGRAMA
3.1. Popisi obveznih i izbornih predmeta preddiplomskog studija, s brojem sati aktivne nastave i brojem ECTS bodova prikazani su u tablicama.
Plan preddiplomskog studija
 
 	PREDDIPLOMSKI STUDIJ	
	1. god.	2. god.	3. god.	
	1.	2.	3.	4.	5.	6.	
Psihologija kao znanost i struka	1 (1)	 	 	 	 	 	
Uvod u metodologiju eksperimentalne psihologije	2 (3)	 	 	 	 	 	
Neeksperimentalna psihologijska metodologija	 	 		 	 	4(6) 	
Statistika u psihologiji I	4 (6)	 	 	 	 	 	
Statistika u psihologiji II	 	4 (5)	 	 	 	 	
Biološka psihologija I	5 (6)	 	 	 	 	 	
Biološka psihologija II	 	4 (5)	 	 	 	 	
Percepcija i pamćenje	4 (5)	 	 	 	 	 	
Učenje, mišljenje i inteligencija	 	4 (5)	 	 	 	 	
Emocije i motivacija	 	 	5 (6)	 	 	 	
Psihologija ličnosti	 	 	 	5 (6)	 	 	
Psihologijski praktikum I	 	5 (7)	 	 	 	 	
Psihologijski praktikum II	 	 	5 (7)	 	 	 	
Uvod u teoriju testova	 	 	 	4 (6)	 	 	
Kvantitativna interpretacija testova	 	 	 	 	4 (7)	 	
Uvod u razvojnu psihologiju	 	 	4 (5)	 	 	 	
Psihologija djetinjstva i adolescencije	 	 	 	4 (5)	 	 	
Psihologija odrasle dobi i starenja	 	 	 	 	3 (5)	 	
Socijalna percepcija i stavovi	 	 	 	4 (6)	 	 	
Interpersonalni i unutargrupni odnosi	 	 	 	 	4 (6)	 	
Uvod u psihopatologiju 	 	 	 	 	2 (4)	 	
Uvod u kliničku psihologiju	 	 	 	 	 	2 (3)	
Uvod u predškolsku i školsku psihologiju						2 (3)	
Uvod u psihologiju rada						3 (3)	
Povijest psihologije i psihologijski sustavi	 	 	 	 	2 (3)	 	
Strani jezik	2 (2)	2 (2)	 	 	 	 	
Obavezni predmeti	18	19	14	17	15	11	
Izborni predmeti	6	5	10	7	9	13	
Ukupno sati (ECTS bodova)	24 (30)	24 (30)	24 (30)	24 (30)	24 (30)	24 (30)	

 u tablici je naveden broj sati tjedne nastave, dok se broj ECTS bodova nalazi u zagradama
Popis izbornih predmeta u preddiplomskom studiju

PREDDIPLOMSKI STUDIJ	
Predmet 	Broj sati (ECTS)	
Analiza podataka u psihologiji	2 (2)	
Evaluacija tretmana	3 (3)	
Evolucijska psihologija	4 (4)	
Komunikacijski praktikum	4 (4)	
Mjerne tehnike u psihologiji	2 (2)	
Osnove biologije	2 (2)	
Osnove traumatske psihologije	3 (3)	
Psihofiziologija spavanja	2 (2)	
Psihologija boli	2 (2)	
Psihologija osoba s posebnim potrebama	3 (3)	
Psihologija sporta	2 (2)	
Statistička obrada podataka pomoću računala	4 (4)	

3.2. Opis predmeta

3.2.1.PREDDIPLOMSKI STUDIJ - OBAVEZNI PREDMETI

PSIHOLOGIJA KAO ZNANOST I STRUKA

Okvirni sadržaj predmeta
Psihologija kao znanost i kao struka. Metode psihologije. Biološki temelji psihologije. Osjeti i percepcija. Svijest i stanja svijesti. Učenje  i pamćenje. Inteligencija. Mišljenje i govor. Motivacija i emocije. Razvojna psihologija. Ličnost. Psihički poremećaji i terapija. Stres i zdravlje. Socijalna psihologija: odnos pojedinca i socijalne okoline. Primjena psihologije u različitim područjima života. 
U sadržaju kolegija navedeno je 15 velikih tema koje studentima treba predstaviti vodeći računa o tri aspekta: 1. prikazati istraživanja u području,  odnosno odgovoriti na pitanje čime se područje bavi (fundamentalni aspekt), 2. informirati o primjeni istraživanja u raznolikim praktičnim aspektima, odnosno odgovoriti na pitanje kako se i u kojoj mjeri rezultati istraživanja pretaču u praksu (primijenjeni aspekt ili aspekt struke), te 3. informirati o zastupljenosti «područja» tijekom studija (npr. organizacija matične katedre, pokrivenost u kolegijima i slično). 

Cilj 
Kolegij ima cilj upoznati studente s temeljnim obilježjima psihologije kao prirodne i društvene znanstvene discipline, pri čemu je naglasak na pregledu i informaciji, a ne na prikazivanju područja «u dubinu». Svrha kolegija je i detaljnije informirati studente o studiju i psihologiji kao struci, te im dati opći uvid u neka temeljna područja i znanja iz psihologije, što će im omogućiti lakše snalaženje u studiju. 

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Nastava će se odvijati kao niz koncentriranih predavanja.
Provjera znanja će se organizirati kao pismeni kolokvij, koji će biti uvjet za dobivanje potpisa.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Petz, B. (2001). Uvod u psihologiju. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Rathus, A. S. ( 2000). Temelji psihologije. Jastrebarsko: Naklada Slap .
Morris, G.C. & Maisto, A.A. (2001). Understanding Psychology. Upper Saddle River: Prentice Hall.

Bodovna vrijednost predmeta
1 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispita nema, kolegij se kolokvira.

Preduvjeti upisa
Nema.

UVOD U METODOLOGIJU EKSPERIMENTALNE PSIHOLOGIJE

Okvirni sadržaj predmeta
Opće metode psihologije: metoda opažanja (ekstrospekcija) i metoda samoopažanja (introspekcija). Klasični prirodoznanstveni eksperiment. Psihologijski eksperiment. Uzročno-posljedični odnosi. Nezavisna varijabla. Zavisna varijabla. Općenito o mjerenju u psihologiji. Relevantni čimbenici u psihologijskom eksperimentu i njihovo moguće djelovanje na zavisnu varijablu mimo nezavisne varijable. Uloga ispitanika i uloga eksperimentatora u eksperimentu. Eksperimentalna i kontrolna skupina; kontrolni eksperiment na istim ispitanicima. Faktorijalni i funkcionalni eksperimenti; eksperimenti s više od jedne nezavisne varijable. Valjanost zaključivanja o odnosima nezavisne i zavisne varijable i mogućnosti generalizacije rezultata eksperimenta. 

Cilj 
Temeljna znanja o eksperimentu općenito te o eksperimentu u psihologiji. Razumijevanje podataka dobivenih eksperimentom. Općenito razumijevanje načina dobivanja psihologijskih podataka.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Nastava se provodi samo u obliku predavanja. Primjena stečenih znanja predviđena je u Psihologijskim praktikumima. Neposredno, znanje se provjerava ispitom.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Bujas, Z. (1981). Uvod u metode  eksperimentalne psihologije. Zagreb: Školska knjiga.
Rathus, S.A. (2000). Temelji psihologije. Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Kolesarić, V. (1996). Metodologija psihologijskih istraživanja. Zagreb: Odsjek za psihologiju Filozofskog fakulteta (interno izdanje).

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Breakwell, S.H., Hammond, S. & Fife-Schaw, C. (2003). Research Methods in Psychology. London: SAGE Publications.

Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže usmeno.

Preduvjeti upisa
Nema.

NEEKSPERIMENTALNA PSIHOLOGIJSKA METODOLOGIJA

Okvirni sadržaj predmeta
Načini spoznavanja i paradigma procesa istraživanja. Višestruke operacionalizacije. Vrste istraživačkih pristupa. Izvori ugrožavanja unutarnje valjanosti u neeksperimentalnim pristupima. Postupci smanjivanja nevaljanosti. Ugrožavanje vanjske valjanosti. Nacrti koji ne omogućuju i koji omogućuju uzročno-posljedično zaključivanje. Kvazieksperimentalni pristup. Vremenske serije. Simulacijska istraživanja i analogni eksperimenti. Korelacijski pristup i zaključivanje. Izvori ugrožavanja valjanosti u korelativnim nacrtima. Kauzalno-komparativni nacrt. Ugrožavanje valjanosti u kauzalno-komparativnim istraživanjima. Anketni pristup. Načini prikupljanja anketnih podataka. Problem uskraćivanja odgovora i manjkavih podataka. Kontrola prikupljanja podataka pri anketiranju. Probabilističko uzorkovanje. 

Kvalitativni istraživački pristup. Osobine kvalitativnih istraživanja i usporedbe s kvantitativnim pristupom. Koraci u kvalitativnom istraživanju. Vrste kvalitativnih istraživanja. Sistematsko opažanje. Stupanj uključivanja opažača u procese koje opaža. Intervju. Vrste intervjua. Postavljanje pitanja u intervjuu i vodič za intervjuiranje. Ponašanje intervjuera. Fokusirane grupe. Sekundarna dokumentacija. Analiza sadržaja. Studij slučaja. Etnografsko istraživanje. Struktura etnografskog izvještaja. Uzorci u kvalitativnim istraživanjima. Postupci za povećavanje valjanosti i pouzdanosti u kvalitativnim istraživanjima. 

Cilj
Studenti će upoznati metode istraživanja u psihologiji, a koje nisu eksperimentalne. Moći će analizirati i usporediti različite istraživačke nacrte. Naučit će prepoznati moguće izvore ugrožavanja unutarnje i vanjske valjanosti u istraživanju i primijeniti odgovarajuće postupke kako bi ih izbjegli. Studenti će ovladat glavnim tehnikama prikupljanja i analize kvalitativnih podataka. Moći će izabrati odgovarajuću kvalitativnu tehniku u istraživanjima.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
4 sata predavanja tjedno tijekom jednog semestra. 
Pismena provjera znanja provodi se nakon odslušanog predmeta. 

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Cook, T.D. i Campbell (1979.) Quasi-experimentation. Boston: Houghton Mifflin.
Henry, G.T. (1990.) Practical sampling. London: Sage.
Strauss, A. i Corbin, J. (1991.) Basics of qualitative research. London: Sage.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Goodwin, C.J. (2005.) Research in psychology. New York: Wiley.
Crano, D. W. i Brewer, M.B. (1986.) Principles and methods of social research. Boston: Allyn and Bacon.
Jason, A.L., Keys, C.B., Suarez-Balcazar, Y., Taylor, R.R. i Davis, M.I. (2004.) Participatory community research. Washington, D.C.: APA
Ajduković, D. (1982.) Omladinska štampa u Hrvatskoj - analiza sadržaja "Poleta". Pitanja, 7/9, 1-32.

Bodovna vrijednost predmeta 
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno.

Preduvjeti upisa
Uvod u metodologiju eksperimentalne psihologije, Statistika u psihologiji I, Statistika u psihologiji II
STATISTIKA U PSIHOLOGIJI I

Okvirni sadržaj predmeta
Korištenje statistike u psihologijskim znanstvenim istraživanjima i u praktičnom radu. Usporedba i odnosi tzv. kliničkog i tzv. statističkog pristupa u psihologiji. Struktura rezultata psihologijskog opažanja i/ili mjerenja i model normalne distribucije. Potreba i smisao tabličnog i grafičkog prikazivanja rezultata. Smisao i značenje središnjih vrijednosti. Aritmetička sredina, centralna vrijednost, dominantna vrijednost. Raspršenje rezultata: standradna devijacija, poluinterkvartilno raspršenje, indeks srednjeg raspršenja, totalni raspon, indeks relativnog raspršenja. Usporedba različitih oblika distribucije rezultata. Aritmetička sredina, standarna devijacija i broj rezultata u normalnoj distribuciji. Skala z-vrijednosti i skala decila (centila). Upotreba tablica normalne distribucije. Procjena parametara. Provjeravanje razlika među aritmetičkim sredinama i proporcijama (t-test). Provjera oblika distribucije i razlika među distribucijama (2-test).

Cilj
Razumijevanje osnovnih statističkih pojmova i njihovih teorijskih temelja važnih za korištenje u obradi rezultata dobivenih psihologijskim mjerenjem. Stjecanje vještine primjene statističkih postupaka u sređivanju i pripremanju podataka za njihovu psihologijsku interpretaciju.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Ukupno 30 sati predavanja i 30 sati vježbi. Ako bi se nastava održavala u tradicionalnom obliku onda bi to bilo 2+2 tjedno, ali je moguće nastavu izvoditi kondenzirano, recimo, 2 (2+2), a možda i 3 (2+2) tjedno. Međutim, jednokratni nastavni blokovi nikako ne bi smjeli biti veći od 2 školska sata.
Znanje se provjerava kolokvijima tijekom izvođenja nastave te pismenim i usmenim ispitom nakon završetka nastave.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Petz, B. (2002). Osnovne statističke metode za nematematičare. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Kolesarić, V. i Petz. B. (2003). Statistički rječnik. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Aron, A. & Aron, E.N. (2002). Statistics for Psychology. Upper Saddle River: Prentice Hall, Inc.

Bodovna vrijednost predmeta
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Nema.

STATISTIKA U PSIHOLOGIJI II

Okvirni sadržaj predmeta
Korelacija; koeficijenti korelacije: r, rho, , serijalna korelacija, koeficijent kontingencije, koeficijent zakrivljene korelacije (). Upotreba koeficijenta korelacije: koeficijent determinacije; predviđanje rezultata. Multipla korelacija. Parcijalna korelacija. Jednostavna analiza varijance. Uvod u složenu analizu varijance. Veličina učinka i snaga statističkog testa.. Važniji neparametrijski statistički testovi.

Cilj
Razumijevanje osnovnih statističkih pojmova i njihovih teorijskih temelja važnih za korištenje u obradi rezultata dobivenih psihologijskim mjerenjem. Stjecanje vještine primjene statističkih postupaka u sređivanju i pripremanju podataka za njihovu psihologijsku interpretaciju.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Ukupno 30 sati predavanja i 30 sati vježbi. Ako bi se nastava održavala u tradicionalnom obliku onda bi to bilo 2+2 tjedno, ali je moguće nastavu izvoditi kondenzirano, recimo, 2 (2+2), a možda i 3 (2+2) tjedno. Međutim, jednokratni nastavni blokovi nikako ne bi smjeli biti veći od 2 školska sata.
Znanje se provjerava kolokvijima tijekom izvođenja nastave te pismenim i usmenim ispitom nakon završetka nastave.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Petz, B. (2002). Osnovne statističke metode za nematematičare. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Kolesarić, V. i Petz. B. (2003). Statistički rječnik. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Aron, A. & Aron, E.N. (2002). Statistics for Psychology. Upper Saddle River: Prentice Hall, Inc.

Bodovna vrijednost predmeta
5 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Položen ispit iz Statistike I

BIOLOŠKA PSIHOLOGIJA I

Okvirni sadržaj predmeta
Biološka psihologija kao dio neuroznanosti. Predmet biološke psihologije. Živčana stanica: građa, funkcija, podjela.  Glija stanice: vrste i funkcija. Živčano uzbuđenje: membranski potencijal, nastanak akcijskog potencijala, ionska osnova akcijskog potencijala, širenje. Sinapsa: pojam i struktura sinapse, kemijski prijenos živčanog impulsa. Neurotransmiteri: podjela, načela djelovanja. Osnovna podjela živčanog sustava: središnji i periferni, somatski i autonomni. Filogenetski i ontogenetski razvoj živčanog sustava. Metode za ispitivanje strukture i funkcije živčanog sustava. Kralježnička moždina. Moždano deblo. Mali mozak. Veliki mozak. Građa kore velikog mozga. Načela neokortikalne organizacije. Osjetni sustavi: vidni, slušni, okusni, njušni i somatosenzorni. Motorički sustavi: piramidni i ekstrapiramidni sustav. Asocijativna područja moždane kore.

Cilj
Razumijevanje bioloških osnova psihičkih procesa i ponašanja, te upoznavanje s razvojem živčanog sustava i ponašanja tijekom evolucije i ontogeneze.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
3 sata predavanja i 2 sata vježbi tjedno tijekom jednog semestra.
Znanje se provjerava kolokvijima tijekom izvođenja nastave te pismenim i usmenim ispitom nakon završetka nastave.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Pinel, J.P. (2001). Biološka psihologija. Jastrebarsko: Naklada Slap. 

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
ANATOMSKI ATLAS – živčani sustav.
Guyton, A.C. (1995): Temelji fiziologije čovjeka. Zagreb: Jumena.
Kostović, I. i sur. (1989): Anatomija čovjeka – Središnji živčani sustav. Medicinski fakultet Sveučilišta u Zagrebu.
Judaš, M. i Kostović, I. (1997): Temelji neuroznanosti. Zagreb: MD.

Bodovna vrijednost predmeta
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.
 
Preduvjeti upisa
Nema.
BIOLOŠKA PSIHOLOGIJA II

Okvirni sadržaj predmeta
Autonomni živčani sustav: građa i funkcija simpatikusa i parasimpatikusa. Hipotalamus. Limbički sustav: građa i osnovne funkcije. Endokrini sustav: žlijezde i njihova funkcija te posljedice disfunkcije,  interakcija endokrinog i živčanog sustava. Biotičke potrebe: regulacija hranjenja i pijenja, termoregulacija, seksualne potrebe, teorije regulacije, poremećaji. Čuvstva: periferne promjene, središnje strukture uključene u regulaciju čuvstava, teorije čuvstava. Područja pozitivnog i negativnog potkrepljenja. Spavanje, budnost i cirkadijurni ritmovi: sporovalno i REM spavanje, teorije spavanja, neuralni mehanizmi cikličkog izmjenjivanja spavanja i budnosti, poremećaji spavanja. Pažnja. Učenje i pamćenje: neurofiziološka osnova senzornog, kratkoročnog i dugoročnog pamćenja, uloga pojedinih dijelova živčanog sustava u učenju i pamćenju, poremećaji pamćenja. Lateralizacija funkcija moždanih hemisfera: metode ispitivanja lateralizacije i osnovni nalazi. Govor – neurofiziološka osnova razumijevanja i produkcije govora, poremećaji govornog funkcioniranja.

Cilj
Razumijevanje biološke osnove motivacije, bioloških ritmova, budnosti i spavanja, pažnje, učenja i pamćenja, govora, te poremećaja tih procesa. 
 
Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja i 2 sata seminara tjedno tijekom jednog semestra.
Znanje se provjerava seminarskim radovima i kolokvijima tijekom izvođenja nastave te pismenim ispitom nakon završetka nastave.
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Pinel, J.P. (2001). Biološka psihologija. Jastrebarsko: Naklada Slap. 

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
ANATOMSKI ATLAS – živčani sustav.
Judaš, M. i Kostović, I. (1997): Temelji neuroznanosti. Zagreb: MD.
Odabir aktualnih radova iz znanstvenih i stručnih časopisa

Bodovna vrijednost predmeta
 5 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno.
 
Preduvjeti upisa
Biološka psihologija I. 

PERCEPCIJA I PAMĆENJE

Okvirni sadržaj predmeta
Percepcija: Kratka povijest pristupa psihologiji percepcije. Kognitivna psihologija i ljudska obrada informacija. Definicije percepcije. Razlike između konstruktivističkih (Gregory) i direktnih teorija percepcije (Gibson). Računalna teorija percepcije (Maar). Razlika osjet-percept. Kapacitet senzornih kanala. Dominantnost vidne percepcije. Adaptacija i rekuperacija. Percepcija prema senzornom modalitetu. Percepcija pokreta. Uloga nasljeđa i okoline za razvoj percepcije. Percepcija govora i lica. Percepcija i dob. Smetnje percepcije. Međukulturalna istraživanja percepcije. 
Pamćenje: Određenje pamćenja (podjela pamćenja prema vremenu zadržavanja informacija, vrste dugoročnog pamćenja). Radno pamćenje (kapacitet radnog pamćenja, intermodalitetna integracija informacija, kognitivni korelati radnog pamćenja). Kodiranje, pohrana i pronalaženje informacija u pamćenju (dubina obrade i organizacija informacija u pamćenju). Zaboravljanje (krivulja zaboravljanja, teorije zaboravljanja, zaboravljanje vještina). Uloga pamćenja u svakodnevnom životu (dob i pamćenje, rastresenost, mnemotehnike, metamemorija). Smetnje pamćenja (vrste amnezija, fuga, infantilna amnezija). Pamćenje i kontekst (autobiografsko i socijalno  pamćenje, svakodnevno i prospektivno pamćenje, vjerodostojnost pamćenja). Aktualna istraživanja pamćenja.
 
Cilj
Cilj predloženog kolegija je upoznavanje studenata s područjem kognitivne psihologije koje se odnosi na percepciju i pamćenje. Studenti će nakon apsolviranja kolegija biti upoznati s različitim teorijskim pristupima te različitim fenomenima unutar područja. Time se stvara temelj za praćenje nastave iz kolegija koji se također bavi kognitivnom psihologijom (Učenje, mišljenje i inteligencija), kao i niza općih i primijenjenih kolegija na studiju psihologije.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja 
3 sata predavanja i 1 sat seminara na tjedan. Pismeni ispit.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Pinnel, J.P.(2002). Biološka psihologija. (poglavlje 7 i 8, str. 165-225) Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Rathus, S.A. (2000). Temelji psihologije. (poglavlje 4: Osjeti i percepcija, str. 115-167; poglavlje 7: Pamćenje, str. 247-295) Jastrebarsko: Naklada Slap.
Zarevski, P. (1995). Psihologija pamćenja i učenja. (str.11-115) Jastrebarsko. Naklada Slap. 

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Atkinson, R.L., Atkinson, R.C., Smith, E.E., Bem, D.J., Nolen-Hoeksema, S.  (2000). Hilgard's Introduction to Psychology.  Fort Worth: Harcourt College Publishers.
Baddley, A.S. (1999). Essentials of Human Memory.  East Sussex: Psychology Press. 
Hulse, S.H., Deese, J., Egeth, H. (1975).  The Psychology of Learning. New York, NY: McGraw-Hill.
Hampson, R.J., Morris, P.E. (1996). Understanding Cognition. Oxford: Blackwell. 
Kretch, D., Crutchfield, R.S. (1978).  Elementi psihologije.  Beograd: Naučna knjiga.
Pečjak, V. (1981). Psihologija saznavanja. Sarajevo: Svjetlost.

Bodovna vrijednost predmeta
5 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeni.

Preduvjeti upisa 
Nema.

UČENJE, MIŠLJENJE I INTELIGENCIJA

Okvirni sadržaj predmeta
Učenje: Pristupi učenju, definicije i vrste učenja; Učenje uvjetovanjem: klasično i instrumentalno uvjetovanje; Kognitivne teorije učenja; Socijalne teorije učenja; Novija istraživanja učenja.
Mišljenje: Taksonomija razina mišljenja; Kreativnost; Rješavanje problema; Prosuđivanja i donošenje odluka. 
Inteligencija: Kratka povijest pristupa psihologiji inteligencije. Definicije inteligencije.  Razvoj mentalnih testova. Mjerenje inteligencije: mentalna dob, kvocjent inteligencije.  Faktorski modeli i struktura inteligencije. Razvoj i opadanje intelektualnih funkcija.  Uloga naslijeđa i okoline u razvoju inteligencije. Neurofiziološki korelati inteligencije. Elementarni kognitivni zadaci i klasično mjerena inteligencija. Dinamičko testiranje inteligencije. Socijalna inteligencija. Višestruke inteligencije. Kompjutorizirano mjerenje inteligencije i prilagodljivo testiranje inteligencije. Emocionalna inteligencija. Utjecaj vježbe na rezultate u testovima inteligencije. Eksplicitne i implicitne teorije inteligencije. Inteligencija, kognitivni stilovi i učenje. 

Cilj
Cilj predloženog kolegija je upoznavanje studenata sa složenijim kognitivnim procesima: učenjem i mišljenjem, te inteligencijom. Studenti će nakon apsolviranja kolegija biti upoznati s različitim oblicima učenja koji postoje i njihovim značajkama, s različitim modelima i podjelama u području mišljenja. Osim toga, upoznat će se s područjem inteligencije od povijesti preko različitih teorijskih pristupa do načina mjerenja. Apsolviranjem kolegija studenti će steći temelj za praćenje nastave ostalih općih kolegija kao i iz niza primijenjenih kolegija na studiju psihologije.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja i 2 sata seminara na tjedan. Pismeni ispit.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Rathus, S.A. (2000). Temelji psihologije. (poglavlje 6: Učenje, str. 207-247; poglavlje 8: Mišljenje i govor, str. 295-343; poglavlje 9: Inteligencija, str. 343-377). Jastrebarsko: Naklada Slap.
Zarevski, P. (1995). Psihologija učenja i pamćenja. (str. 115–169). Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Zarevski, P. (2001). Struktura i priroda inteligencije. (str. 1–172). Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Gardner, H., Kornhaber, M.L., Wake, W.K. (1999).  Inteligencija – različita gledišta. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Hulse, S.H., Deese, J., Egeth, H. (1975).  The psychology of learning. New York, NY: McGraw-Hill.
Hampson, R.J., Morris, P.E. (1996). Understanding Cognition. Oxford: Blackwell. 
Klein, S.B., Mowrer, R.R. (1989).  Contemporary learning theories: Instrumental conditioning theory and the impact of biological constraints on learning. Hillsdale, NJ: Lawrence Erlbaum.
Vizek-Vidović, V., Rijavec, M., Vlahović-Štetić, V., Miljković, D. (2003).  Psihologija obrazovanja (poglavlje 3: Teorijski pristupi učenju i njihova primjena, str. 141-201): Zagreb: IEP-VERN.

Bodovna vrijednost predmeta
5ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeni.

Preduvjeti upisa
Percepcija i pamćenje.

EMOCIJE I MOTIVACIJA

Okvirni sadržaj predmeta

Emocije: Emocija u povijesnoj perspektivi. Definicija  emocije  i srodnih pojmova. Odnos emocije i motivacije. Aspekti emocije. Ekspresija emocija. Biološke osnove emocija. Razvoj emocija.  Bazične emocije. Funkcija emocija. Procjena i emocije. Atribucija i emocije. Emocije i spoznajni procesi. Socijalni i kulturalni aspekt emocija. Emocije, stres i psihopatologija. Kriteriji «dobre» teorije emocija. Klasifikacije teorija emocija. Dimenzionalne teorije emocija. Biološke teorije emocija. Kognitivne i socijalne teorije emocija.
Motivacija: Motivacija u povijesnoj perspektivi. Definicija motivacije i temeljnih motivacijskih pojmova. Biološke osnove motivacije. Fiziološke potrebe. Psihološke potrebe. Intrinzična motivacija i vrste ekstrinzične motivacije. Socijalne potrebe. Ciljevi kao kognicije. Uvjerenje o osobnoj kontroli – samoefikasnost. Ja-pojam i motivacija. Individualne razlike. Nesvjesna motivacija. Motivacija za rastom i razvojem i pozitivna psihologija. Primjena motivacijske teorije. 

Cilj
Upoznavanje s klasičnim i suvremenim teorijama i metodama istraživanjima iz područja psihologije emocija i motivacije s posebnim naglaskom na razumijevanje bioloških, ponašajnih, kognitivnih i socijalnih aspekata emocija i motivacije kao i ukazivanje na usku povezanost između emocija i motivacije.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
3 sata predavanja i 2 sata seminara na tjedan. Pismeni ispit.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Oatlley,K. i Jenkins, J.M. (2003). Razumijevanje emocija. Jastrebarsko: Naklada Slap
Beck, R. (2003). Motivacija: teorija i načela. Jastebarsko: Naklada Slap

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Reeve,J. (2002). Understanding Motivation and Emotion ( 3th ed.). New York : John Wiley& Sons.

Bodovna vrijednost predmeta
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeni.

Preduvjeti upisa
Biološka psihologija I i II ; Učenje, mišljenje i inteligencija.

PSIHOLOGIJA LIČNOSTI

Okvirni sadržaj predmeta 
Uvod u psihologiju ličnosti: Određenje ličnosti, Razine analize u psihologiji ličnosti, Velike teorije i suvremena područja istraživanja. Povijest suvremene psihologije ličnosti. Metode istraživanja u psihologiji ličnosti. Osobine i tipovi ličnosti, Metode za otkrivanje osobina ličnosti. Taksonomija i struktura osobina ličnosti: Eysenckov, Cattellov i Pet-faktorski model, Kružni modeli ličnosti. Stabilnost i promjene osobina ličnosti. Osobine ličnosti i predviđanje ponašanja. Situacionizam, interakcionizam i osobinska psihologija ličnosti. Socio-kognitivni pristup u psihologiji ličnosti. Evolucijski pristup u psihologiji ličnosti. Genetika ponašanja i psihologija ličnosti. Fiziološke osnove temeljnih dimenzija ličnosti. Grayeva teorija osjetljivosti na potkrijepljenje. Cloningerova psiho-biološka teorija. Teorija traženja uzbuđenja. Temperament. Intrapsihička domena u psihologiji ličnosti. Nesvjesni procesi u ličnosti. Dinamika procesa u ličnosti. Obrambeni mehanizmi. Pojam o sebi. Ličnost i kognitivni procesi: Ličnost i procesiranje informacija. Ličnost, kognitivni stilovi i inteligencija.  Naučena bespomoćnost. Ličnost i emocionalni procesi. Spol, rod i psihologija ličnosti. Kultura i ličnost. Ličnost i prilagodba. Samoaktualizacija i samodeterminacija. Ličnost i psihološka dobrobit. Ličnost i zdravlje.

Cilj
Cilj kolegija je omogućiti studentima stjecanje znanja iz psihologije ličnosti. Kolegij neće biti usmjeren na stare, tzv. "velike" teorije ličnosti, već na suvremene modele i teme koje su trenutno dominantne u području. Apsolviranjem kolegija studenti će biti upoznati s osnovnim metodološkim pristupima u psihologiji ličnosti te različitim suvremenim temama u području, To će ih osposobiti za praćenje literature i razumijevanje logike istraživanja u području psihologije ličnosti, te koristiti u njihovoj kasnijoj specijalizaciji u različitim područjima primijenjene psihologije.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
3 sata predavanja i 2 sat seminara na tjedan. Pismeni ispit.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Larsen, R.J. i Buss, D.M.(2005). Psihologija ličnosti: domene znanja o ljudskoj prirodi. Mc Graw Hill (trenutno u postupku prevođenja: Naklada Slap).

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Carver, C.S. and Scheier, M.F.(2004). Perspectives on Personality. Pearson Education.
Pervin, L.A. and John, J.P.(1999). Handbook of Personality: Theory and Research. The Guilford Press.

Bodovna vrijednost predmeta
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeni.

Preduvjeti upisa
Biološka psihologija I i II; Učenje, mišljenje i inteligencija

PSIHOLOGIJSKI PRAKTIKUM I

Okvirni sadržaj predmeta
Metodologija ispitivanja osjeta i percepcije u rasponu od ispitivanja temeljnih procesa pri nastanku osjeta pa do složenijih procesa percepcije prostora i vremena. Vježbe: apsolutna i diferencijalna osjetljivost; provjera zakonitosti relativnog doživljavanja u području diferencijalne osjetljivosti; primjena teorije detekcije signala u ispitivanju osjetljivosti; utvrđivanje psihofizičkog odnosa; podražajni kontekst i percepcija svjetlina; doživljavanje boja; percepcija udaljenosti; konstantnost percepcije; lokalizacija izvora zvuka; ispitivanje procesa pažnje kao temelja uspješne percepcije; utjecaj očekivanja na točnost percepcije; perceptivna brzina i zatvorenost; ekstrasenzorna percepcija; perceptivne varke; percepcija kretanja; percepcija vremena.  

Cilj
Cilj je Psihologijskog praktikuma I provođenjem psihologijskih individualnih i grupnih eksperimenata (1) upoznati studente s temeljnim načelima prikupljanja podataka u eksperimentalnim uvjetima, (2) uputiti ih u primjenu općih i posebnih psihologijskih metoda,  postupaka i tehnika i (3) uvježbati ih u samostalnoj interpretaciji prikupljenih podataka. Studenti trebaju usvojiti i temeljnu kritičnost u procjeni valjanosti rezultata na temelju planiranog i provedenog mjerenja, logiku i vrijednost upotrebe statističkih postupaka pri interpretaciji prikupljenih podataka. Studenti nadalje trebaju usvojiti strukturu i formalni oblik  pisanja znanstvenog i stručnog izvješća.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Studenti u unaprijed planiranim pokusima kao sudionici u eksperimentima, samostalno organiziraju, obrađuju i interpretiraju dobivene vlastite rezultate. Cjelokupna provedba vježbe – od pripreme eksperimenta i njegove provedbe do obrade rezultata - rezultira pisanim izvještajem koji se ocjenjuje.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Bujas, Z. (1981). Uvod u metode eksperimentalne psihologije. Zagreb: Školska knjiga.
Rathus, S.A. (2000). Temelji psihologije. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Coren, S., Ward, L.M., & Enns. J.T. (2003). Sensation and Perception (5th edition). New York: JohnWiley & Sons, Inc.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Bundy, A.C., Lane, S.J., & Murray, E.A. (2002). Sensory integration. Theory and Practice (2nd edition). Philadelphia: F.A. Davis Company.
Gescheider, G.A. (1997). Psychophysics. Method, Theory, and Application (3rd edition). Hillsdale, New Jersey: Lawrence Erlbaum Associates, Publishers.

Bodovna vrijednost predmeta
7 ECTS.

Način polaganja ispita
Ocjena na ispitu formira se na temelju ocjena tjednih pismenih izvještaja.

Preduvjeti upisa
Položen ispit iz predmeta Uvod u metode eksperimentalne psihologije

PSIHOLOGIJSKI PRAKTIKUM II

Okvirni sadržaj predmeta
Eksperimentalni nacrti i tehnike mjerenja u istraživanjima temeljnih zakonitosti stjecanja vještina i pamćenja: Stjecanje psihomotornih vještina. Simboličko učenje. Metode mjerenja učinka učenja. Smislenost sadržaja i uspješnost pamćenja. Efekt mjesta u seriji. Interferencija. Transfer. Kratkoročno pamćenje. Priroda dugoročnog pamćenja. Usvajanje pojmova. Mnemotehnike. Vrsta senzornih informacija i učenje. Povratna informacija i učinak u učenju. Motivacija i učenje. Asocijacije. Mentalni set. Kognitivne sheme. Modeliranje ponašanja tehnikama klasičnog i instrumentalnog kondicioniranja.

Cilj
Poznavanje metodologije prikupljanja, analize i prezentacije psihologijskih podataka na primjerima demonstracijskih vježbi iz područja učenja i pamćenja. Nadogradnja teorijskih znanja u području učenja i pamćenja te stjecanje vještina pisanja stručnih i znanstvenih izvještaja.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Ukupno 75 sati nastave u formi auditornih i laboratorijskih vježbi. Nastava se odvija u toku III. semestra, veličina i broj grupa prilagođeni su izvedbi pojedinog sadržaja. Studenti prisustvuju uvodnim predavanjima, sudjeluju u tjednim pokusima u ulozi ispitanika ili pomoćnih eksperimentatora te pišu tjedne izvještaje koje ocjenjuju vanjski suradnici.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Bujas, Z. (1981). Uvod u metode eksperimentalne psihologije. Zagreb: Školska knjiga. Rathus, S.A. (2001). Temelji psihologije. Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Zarevski, P. (2001). Psihologija pamćenja i učenja. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Sternberg, R.J. (2003). Kognitivna psihologija. Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Atkinson, R.L. i dr. (1993). Introduction to Psychology. New York: Harcourt Brace College Publishers.

Bodovna vrijednost predmeta
7 ECTS.

Način polaganja ispita
Ocjena na ispitu formira se na temelju ocjena tjednih pismenih izvještaja.   

Preduvjeti upisa
Uvod u metodologiju eksperimentalne psihologije, Statistika u psihologiji I, Biološka psihologija I, Percepcija i pamćenje.

UVOD U TEORIJU TESTOVA

Okvirni sadržaj predmeta
Opća teorija psihologijskog mjerenja; Mjerenje i znanstveni pristup upoznavanju stvarnosti; Svojstva podataka dobivenih mjerenjem; Direktno i indirektno mjerenje; Osnovne mjerne skale: definicija i deskripcija, informacijska vrijednost, dopuštene aritmetičke operacije, invarijatne transformacije; Psihološki testovi i psihologija individualnih razlika; Testovi kao mjere konstrukata; Pojava i razvoj psiholoških testova; Kvantitativna teorija testova: osnovni pojmovi i definicije; Klasifikacije testova s obzirom na prirodu zadataka, način primjene, predmet mjerenja, trajanje primjene; Kompozitni testovi; Linearni sumativni model; Pregled i definicija osnovnih metrijskih karakteristika; Uvod u teoriju pouzdanosti mjerenja (modeli, klasična teorija pouzdanosti, osnovne pretpostavke, posljedice nepouzdanosti mjerenja).

Cilj
Studenti će ovladati temeljnim pojmovima, znanjima i načelima opće teorije mjerenja i psihologijskog testiranja.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja praćena s 2 sata vježbi tjedno unutar jednog semestra. Provjera znanja provodi se kontinuirano tijekom semestra - kroz praktično rješavanje zadataka u okviru vježbi, pismene zadaće te ispitom nakon odslušanog kolegija.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Krković, A. (1978). Elementi psihometrije. Zagreb: SN Liber.
Jackson, C. (2000). Psihologijsko testiranje. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Krković, A., Momirović, K., Petz, B. (1966). Odabrana poglavlja iz psihometrije i neparametrijske statistike. Zagreb: Društvo psihologa Hrvatske i Republički zavod za zapošljavanje.

Bodovna vrijednost predmeta
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Položeni ispiti iz kolegija Statistika u psihologiji I i II.

KVANTITATIVNA INTERPRETACIJA TESTOVA

Okvirni sadržaj predmeta
Načela kvantitativne interpretacije testovnih rezultata; Psihometrijske skale; Normativna i kriterijska interpretacija testovnih rezultata; Mjerenje znanja, sposobnosti i osobina ličnosti; Valjanost testovnih rezultata: definicija, kvantifikacija, relacije s drugim psihometrijskim obilježjima; Formalni modeli za opisivanje valjanosti (regresijski i faktorski model); Vrste i izvori validacijskih podataka: sadržaj testa, proces odgovaranja; unutrašnja struktura testa, odnosi s drugim varijablama, konvergentni i diskriminantni podaci; Dijagnoza i predviđanje; Klasifikacijski problem (analiza psiholoških profila); Selekcijski problem (teorija donošenja odluka).

Cilj
Studenti će upoznati i razumjeti probleme određivanja osnovnih metrijskih svojstava rezultata psihologijskog testiranja; usvojit će principe kvantitativne interpretacije testovnih rezultata.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja praćena s 2 sata vježbi tjedno unutar jednog semestra. Provjera znanja provodi se kontinuirano tijekom semestra - kroz praktično rješavanje zadataka u okviru vježbi, pismene zadaće te ispitom nakon odslušanog kolegija.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Anastasi, A. (2003). Psychological testing (7. izdanje). New York: MacMillian.
Fulgosi, A. (1984). Faktorska analiza. Zagreb: Školska knjiga.
Povjerenstvo za standarde pedagoškog i psihološkog testiranja AEA, APA i NCME (2005).  Standardi za pedagoško i psihološko testiranje. Jastrebarsko: Naklada Slap (u tisku).

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Cronbach, J.L. (1990). Essentials of Psychological Testing (5. izdanje). New York: Harper and Row.
- časopis Suvremena psihologija. Jasterbarsko: Naklada Slap.

Bodovna vrijednost predmeta
7 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Položen ispit iz kolegija Uvod u teoriju testova.

UVOD U RAZVOJNU PSIHOLOGIJU 

Okvirni sadržaj predmeta 
Ciljevi i problemi razvojne psihologije. Osnovni pojmovi razvojne psihologije. Povijest i filozofski korijeni razvojne psihologije. Periodizacija razvoja i temeljne zakonitosti razvoja. Biološki i okolinski čimbenici razvoja te mehanizmi njihove interakcije. Metodologija istraživanja razvoja (longitudinalni, transverzalni i sekvencijalni istraživački nacrti). Etička načela istraživanja u razvojnoj psihologiji. Razvojne teorije (psihodinamske – Freud, Erikson; teorije učenja – Watson, Skinner, Bandura; kognitivne – Piaget, Vigotski, Kohlberg; Bronfenbrennerova teorija ekoloških sustava; etološki pristupi razvoju – Bowlby). Usporedba razvojnih teorija.

Cilj
Razumijevanje tradicionalnih i suvremenih načela, koncepata, teorija i metoda istraživanja čovjekova tjelesnog, kognitivnog, emocionalnog i socijalnog razvoja.  

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja i 2 sata seminara tjedno tijekom jednog semestra. Tijekom izvođenja nastave znanje se provjerava putem kolokvija te samostalnih i grupnih pismenih radova. Po završetku nastave znanje se provjerava pismenim i usmenim ispitom.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Vasta, R., Haith, M.M. i Miller, S.A. (1998). Dječja psihologija: Moderna znanost (Pogl. 1-4). Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Berk, L. (2005). Psihologija cjeloživotnog razvoja (Pogl. 1-3). Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Fulgosi, A. (1982). Teorije ličnosti (Pogl. 1 i 3). Zagreb: Školska knjiga. 
Buggle, F. (2002). Razvojna psihologija Jeana Piageta. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Lerner, R.M. (2002). Concepts and theories of human development (3rd ed.). Mahwah, NJ: Erlbaum. 
Crain, W. (1992). Theories of development: Concepts and applications. Prentice-Hall, Inc.
Čudina, M. (1987). Filogeneza i ontogeneza psihičkog života. U: V. Andrilović i M. Čudina, Osnove opće i razvojne psihologije. Zagreb: Školska knjiga.

Bodovna vrijednost predmeta
5 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Nema.

PSIHOLOGIJA DJETINJSTVA I ADOLESCENCIJE 

Okvirni sadržaj predmeta 
Faze prenatalnog razvoja. Rizični čimbenici prenatalnog razvoja. Prenatalna skrb. Rođenje i perinatalno razdoblje. Tjelesni, motorički, perceptivni, kognitivni, govorni, moralni, emocionalni i socijalni razvoj tijekom dojenačke dobi, ranog djetinjstva, srednjeg djetinjstva  i adolescencije. Temelji razvojne psihopatologije.

Cilj
Poznavanje promjena u ponašanju i sposobnostima koje se događaju od začeća do odrasle dobi, te uzroka i procesa koji se nalaze u podlozi razvojnih promjena. Razumijevanje multidimenzionalnosti razvoja te normativnih aspekata i individualnih razlika u razvoju. Poznavanje optimalnih uvjeta razvoja tijekom djetinjstva i adolescencije.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja te 2 sata seminara i vježbi tjedno tijekom jednog semestra. Tijekom izvođenja nastave znanje se provjerava putem kolokvija te samostalnih i grupnih pismenih radova.  Po završetku nastave znanje se provjerava pismenim i usmenim ispitom.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Vasta, R., Haith, M.M. i Miller, S.A. (1998). Dječja psihologija: Moderna znanost (Pogl. 5-16). Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Berk, L. (2005). Psihologija cjeloživotnog razvoja (Pogl. 4-12). Jastrebarsko: Naklada Slap. 

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Brajša-Žganec, A. (2003). Dijete i obitelj. Naklada Slap, Jastrebarsko.
Čuturić, N. (2000). Psihomotorički razvoj djeteta u prve dvije godine života. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Duran, M. (1995). Dijete i igra. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Lacković-Grgin, K. (1999). Samopoimanje mladih. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Bodovna vrijednost predmeta
5 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Uvod u razvojnu psihologiju.

PSIHOLOGIJA ODRASLE DOBI I STARENJA

Okvirni sadržaj predmeta 
Poimanja razvoja i starenje. Baltesova perspektiva cjeloživotnog razvoja. Mehanizmi razvojnih promjena: procesi i višestruki utjecaji. Bio-psiho-socijalna perspektiva istraživanja starenja. Vrste dobi i starenja. Periodizacija razvoja u odrasloj dobi. Pokazatelji zrelosti i starosti i razvojni zadaci. Biološko tumačenje starenja. Biološke promjene u odrasloj dobi. Psihički razvoj u odrasloj dobi: osjeti i percepcija, učenje i pamćenje, inteligencija, kreativnost i mudrost, ličnost i motivacija. Socijalni vidovi razvoja u odrasloj dobi: prijateljstvo, partnerstvo i brak, obitelj, roditeljstvo, odnosi među generacijama; razvoj karijere i umirovljenje; korištenje slobodnog vremena i društveno angažiranje. Psihološke teorije razvoja u odrasloj dobi. Fizičko i mentalno zdravlje u odrasloj dobi. Socijalni i zdravstveni problemi u odrasloj dobi i briga zajednice. Umiranje, smrt i žalovanje.

Cilj
Upoznavanje razvojnih promjenama u fizičkom, senzornom, kognitivnom, emocionalnom i socijalnom funkcioniranju u razdoblju rane i srednje odrasle dobi te starosti. Razumijevanje njihovim odrednica i mehanizama psihološke adaptacije na biološke promjene, različite socijalne uloge i životne događaje. Isticanje kompleksnosti procesa starenja, specifičnosti funkcioniranja odraslih osoba i različitosti u populaciji odraslih.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja i 1 sat seminara tjedno tijekom jednog semestra. Tijekom izvođenja nastave znanje se provjerava putem kolokvija te samostalnih i grupnih pismenih radova. Po završetku nastave znanje se provjerava pismenim i usmenim ispitom.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Schaie, K.W. i Willis, S.L. (2001). Psihologija odrasle dobi i starenja. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Berk, L. (2005). Psihologija cjeloživotnog razvoja (od 13. do 19. poglavlja). Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Birren, J.E. and Schaie, K.W. (eds.) (1996). Handbook of the Psychology of aging (4th edition). San Diego: Academic Press.
Hayslip, B. Jr. and Panek, P.E. (1993). Adult Development and Aging (2nd ed.). New York: HarperCollins College Publishers.
Kimmel, D.C. (1990). Adulthood and Aging (3rd ed.). New York: John Willey and Sons.
Perlmutter M. and Hall E. (1992). Adult Development and Aging (2nd ed.). New York: John Willey and sons.

Bodovna vrijednost predmeta
5 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

Preduvjeti za upis 
Uvod u razvojnu psihologiju, Psihologija djetinjstva i adolescencije.

SOCIJALNA PERCEPCIJA I STAVOVI

Okvirni sadržaj predmeta
Definicija socijalne psihologije, sličnosti i razlike u odnosu na srodne discipline. Razvoj socijalne psihologije i ključna područja istraživanja. Metodologija socijalno psiholoških istraživanja. Pojam o sebi. Izvori samospoznaje. Socijalna komparacija. Svijest o sebi. Samopoštovanje. Samopredstavljanje. Socijalna percepcija. Neverbalno ponašanje. Stvaranje dojmova o drugim ljudima. Implicitne teorije ličnosti. Zaključivanje o uzrocima ponašanja. Stavovi – definicija, način formiranja, struktura i tehnike za njihovo mjerenje. Teorije konzistencije - teorija ravnoteže, teorija kongruentnosti, teorija kognitivne disonance i teorija afektivno-kognitivne konzistencije. Persuazija i otpornost prema mijenjanju stavova. Teorija psihološke reaktivnosti. Uzajamno djelovanje stavova i ponašanja. 

Cilj 
Nakon ovog kolegija studenti će znati odrediti područje socijalne psihologije u odnosu na druge grane psihologije i ostale društvene znanosti. Uočit će važnost razumijevanja subjektivnog tumačenja socijalne okoline i njegovog djelovanja na ponašanje. Razumjet će kako ljudi stvaraju dojmove o drugim ljudima i zašto su ti dojmovi ponekad pogrešni. Studenti će ovladati temeljnim znanjem o stavovima i njihovom mijenjaju, neophodnim za razumijevanje društvenog ponašanja pojedinaca i grupa. 

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja i 2 sata vježbi i seminara tjedno tijekom jednog semestra. 
Provjera znanja provodi se tijekom nastave kroz različite individualne i grupne zadatke te pismenim i usmenim ispitom nakon odslušanog predmeta. 

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Aronson, E., Wilson, T. D. i Akert, R. M. (2002). Social Psychology. Prentice Hall.
Hewstone, M. i Stroebe, W. (2002). Uvod u socijalnu psihologiju. Naklada Slap, Jastrebarsko.
Pennington, D.C.(1997). Osnove socijalne psihologije. Naklada Slap, Jastrebarsko.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Deaux, K., Dane, F.C. i Wrightsman, L.S. (1993). Social Psychology in the 90's. Brooks/Cole Publishing Company, Pacific Grove, California
Myers, D.G. (1993). Social Psychology. McGraw Hill, Inc.
Radovi iz tekuće znanstvene i stručne periodike.

Bodovna vrijednost predmeta 
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Uvod u metodologiju eksperimentalne psihologije, Statistika u psihologiji I, Statistika u psihologiji II, Neeksperimentalna psihologijska metodologija.

INTERPERSONALNI I UNUTARGRUPNI ODNOSI

Okvirni sadržaj predmeta
Agresivno ponašanje, teorijska objašnjenja i socijalni utjecaji. Okolnosti koje povećavaju vjerojatnost agresije. Upravljanje agresivnim ponašanjem. Nasilje u obitelji. Mediji, pornografija i nasilje. Prosocijalno ponašanje i altruizam: glavni teorijski pristupi i modeli. Situacijski prediktori pružanja pomoći. Atraktivnost i socijalna interakcija. Bliski odnosi: prijateljstvo i ljubavne veze. Suradnja i natjecanje. Formiranje grupe i njena struktura. Unutargrupna dinamika. Grupna kohezija i norme. Utjecaj grupe na ponašanje pojedinca. Socijalna facilitacija i  inhibicija. Socijalni pritisak i konformizam; grupna zasljepljenost.. Grupni uradak i postignuće, socijalno zabušavanje. Odlučivanje u grupama. Poslušnost i pokoravanje. Difuzija odgovornosti. Autoritet i vodstvo.

Cilj 
Studenti će ovladati temeljnim znanjem o uzrocima i posljedicama procesa koji se odvijaju između ljudi. Moći će povezati neke od tih procesa s osobnim iskustvom. Razumjet će faktore koji utječu na ponašanje u grupi i procese koji se odvijaju u grupi.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja i 2 sata vježbi i seminara tjedno tijekom jednog semestra. 
Provjera znanja provodi se tijekom nastave kroz različite individualne i grupne zadatke te pismenim i usmenim ispitom nakon odslušanog predmeta. 

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Hewstone, M. i Stroebe, W. (2002.) Uvod u socijalnu psihologiju. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Pennington, D.C. (1997.) Socijalna psihologija. Jastrebarsko: Naklada Slap
Radovi iz tekuće znanstvene periodike.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Ajduković, M. i Pavleković, G. (Ur.) (2000). Nasilje nad ženom u obitelji. Zagreb: Društvo za psihološku pomoć.
Aronson, E., Wilson, T.D. i Akert, R.M.(2002). Social Psychology. Prentice Hall.
Deaux, K., Dane, F.C. i Wrightsman, L.S. (1993). Social Psychology in the '90s. Brooks/Cole Publishing Company, Pacific Grove, California
Franzoi, S. L. (2000). Social Psychology. McGraw-Hill Higher Education.
Myers, D. G. (1999). Social Psychology. McGraw-Hill, Inc.
Pećnik, N. (2003). Međugeneracijski prijenos zlostavljanja djece. Naklada Slap.

Bodovna vrijednost predmeta 
6 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Uvod u metodologiju eksperimentalne psihologije, Statistika u psihologiji I, Statistika u psihologiji II, Neeksperimentalna psihologijska metodologija, Socijalna percepcija i stavovi.

UVOD U PSIHOPATOLOGIJU

Okvirni sadržaj predmeta
Uvod u psihopatologiju. Definicija i povijest psihopatologije. Odnos s psihijatrijom,  psihologijom i drugim strukama. Poremećaji svijesti i psihomotorike. Poremećaji mišljenja. Poremećaji afekta. Poremećaji pamćenja i inteligencije. Poremećaji opažanja. Poremećaji nagona i socijalnog funkcioniranja. Poremećaji volje. Poremećaji doživljavanja vlastite ličnosti. Poremećaji pažnje. Glavni psihijatrijski poremećaji.    

Cilj
Prepoznavanje odstupanja u psihičkom funkcioniranju i usvajanje nazivljem  osnovnih psihopatoloških fenomena. Upoznavanje s glavnim psihijatrijskim poremećajima i bolestima. Student će dobiti informacije o diferencijalno-dijagnostičkom razlikovanju psihijatrijskih tegoba i poremećaja. 

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Organizirat će se u obliku 2 sata predavanja tjedno, koja će se odvijati na psihijatrijskom odjelu. Studentima će biti prezentirani glavni psihijatrijski poremećaji.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita  
Sadock, B.J., Sadock V.A. (2000). Kaplan & Sadock's Comprehensive textbook of Psychiatry. (Odabrana poglavlja). Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins.
Davison, G.C., Neale, J.M. (1999). Psihologija abnormalnog doživljavanja i ponašanja (Odabrana poglavlja). Jastrebarsko: Naklada Slap.   

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Muačević, V. (1995.). Psihijatrija (Poglavlje Psihopatologija). Zagreb: Medicinska naklada.
Hotujac, Lj. Psihijatrija. (Poglavlje Psihopatologija) (u tisku).

Bodovna vrijednost predmeta
4 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno. 
 
Preduvjeti upisa
Položen ispit iz Biološke psihologije II.

UVOD U KLINIČKU PSIHOLOGIJU

Okvirni sadržaj predmeta
Definicija kliničke psihologije, sličnosti i razlike u odnosu na srodne discipline. Kratki povijesni uvod u razvoj kliničke psihologije. Modeli normalnog i abnormalnog doživljavanja i ponašanja. Kriteriji normalnosti. Postojeće paradigme u kliničkoj psihologiji. Osnove biološke paradigme. Osnove psihoanalitičke paradigme. Osnove paradigme učenja. Osnove kognitivne paradigme. Posljedice prihvaćanja jedne od paradigmi. Dijateza-stres model. Osnovne metode kliničke procjene. Područja rada kliničkog psihologa. Posebnosti istraživanja u kliničkoj psihologiji.  

Cilj
Studenti će upoznati specifičnosti područja kliničke psihologije i osnovna područja rada kliničkog psihologa. Razumjet će probleme i kriterije definiranja normalnog i abnormalnog ponašanja i doživljavanja. Upoznat će se s osnovnim paradigmama u kliničkoj psihologiji, njihovim slabim i jakim stranama te suvremenim tendencijama ka integraciji. Upoznat će se s osnovnim metodama kliničke procjene.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
2 sata predavanja tjedno tijekom 6. semestra.
Provjera znanja provodi se tijekom nastave kroz različite diskusije. 

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita  
Nietzel , M.T., Bernstein D.A., Milich A (2001.). Uvod u kliničku psihologiju. Jastrebarsko: Naklada Slap. 
Davison GC, Neale JM. (1999.) Psihologija abnormalnog doživljavanja i ponašanja. Odabrana poglavlja. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Biro, M., Butollo, W. (ur.) (2003.) Klinička psihologija, Novi Sad: Katedra za kliničku psihologiju, Ludwig Maximilians Universität i Futura publikacije.

Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS

Način polaganja ispita
Nema ispita.

Preduvjeti upisa
Položen ispit iz Uvoda u psihopatologiju. 

UVOD U PREDŠKOLSKU I ŠKOLSKU PSIHOLOGIJU 

Okvirni sadržaj predmeta
Temelji školske psihologije, odnos školske psihologije i psihologije obrazovanja. Uloga predškolskog i školskog psihologa .Osobine učenika važne u školskom radu (kognitivni, socio-emocionalni i motivacijski faktori). Obrazovanje učenika s posebnim potrebama. Nadareni učenici. Zaštita psihofizičkog zdravlja djece. Unapređivanje odgojno-obrazovnog rada u predškolskim i školskim institucijama. Rad s djecom, odgajateljima i nastavnicima. Rad školskog i predškolskog psihologa s roditeljima.

Cilj
Dati osnovnu  orijentaciju u području školske psihologije. Studenti će na informativnoj razini upoznati glavna područja kojima se bavi školska i predškolska psihologija. Spoznaje stečene na kolegiju moći će primijeniti u svakodnevnom životu. Osim osnovnih informacija u području studenti će steći temelj za praćenje obveznih i izbornih kolegija iz ovog područja psihologije u diplomskom studiju.

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
Nastava se provodi kroz predavanja i vježbe u jednom semestru (1+1). Uradak studenta prati se kroz izvedbu vježbi.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Reynolds, C. R., & Gutkin, T. B. (Eds.) (1999). The handbook of school psychology
(3rd ed.). New York: Wiley.
Kolesarić,V., Krizmanić M, Petz B. (ur.) (1991.). Uvod u psihologiju. Zagreb: Prosvjeta.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Stoll, L., Fink, D. (2000) Mijenjajmo naše škole. Zagreb: Educa.

Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS.

Način polaganja ispita
Nema ispita.

Preduvjeti upisa
Uvod u razvojnu psihologiju, Psihologija djetinjstva i adolescencije, Kvantitativna interpretacija testova.

UVOD U PSIHOLOGIJU RADA

Okvirni sadržaj predmeta
Značenje rada u životu pojedinca. Čovjekova radna aktivnost: psihološki i fiziološki zahtjevi; energetska potrošnja, mentalno opterećenje, krivulje rada, umor. Individualne razlike i radna uspješnost: uloga sposobnosti, vještina i znanja i motivacije. Prilagodba čovjeka radu: profesionalna orijentacija, selekcija i osposobljavanje. Kadrovska psihologija: psihologijska osnova upravljanja ljudskim resursima. Prilagodba rada čovjeku: oblikovanje radnih mjesta i uvjeta rada. Ergonomija: interdisciplinski pristup humanizaciji rada. Socijalni kontekst rada: priroda i karakteristike suvremenih organizacija. Organizacijska psihologija: proučavanje organizacijske strukture i kulture. Psihologija rada kao profesija: područja djelovanja i mogućnosti zaposlenja u Hrvatskoj.

Cilj 
Upoznati psiho-fiziološke osnove čovjekove radne aktivnosti, socijalne okvire njenog odvijanja i glavne pristupe povećanju produktivnosti, sigurnosti i zadovoljstva ljudi u radu. Na taj način (1) doprinijeti općoj kompetenciji za primjenu psihologijskih spoznaja u rješavanju različitih problema praktičnog života, (2) razviti neke specifične kompetencije koje mogu pomoći i u vlastitoj profesionalnoj prilagodbi te (3) steći osnovu za odabir i praćenje naprednijih kolegija iz primijenjene psihologije u diplomskom studiju. 

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja  
2 sata predavanja i 1 sat vježbi kombiniranih s posjetom organizacijama. Znanje se provjerava tijekom nastavnog procesa na temelju aktivnosti polaznika i povremenih testova koji se odnose na pojedine tematske cjeline.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Petz, B. (1987). Psihologija rada. Školska knjiga, Zagreb. 
Šverko, B. (1991). Značenje rada u životu pojedinca: radne vrijednosti, važnost rada i alijenacija. U: V. Kolesarić, M. Krizmanić i B. Petz (ur.), Uvod u psihologiju. Prosvjeta, Zagreb.
Odabir relevantnih radova iz stručnih časopisa

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Aamodt, M.G. (2004). Applied Industrial/Organizational Psychology (Fourth Edition). Wadsworth/Thompson: Belmont, CA.
Warr P. (Ed.) (2002). Psychology at Work (Fifth Edition). Peguin Books. 
Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS.

Način polaganja ispita
Nema ispita.

Preduvjeti upisa
Nema

POVIJEST PSIHOLOGIJE I PSIHOLOGIJSKI SUSTAVI

Okvirni sadržaj predmeta
Povijest psihologije: Uvod o problemima u pristupu povijesti psihologije. Rana grčka filozofija: od Aristotela do početka suvremene znanosti.  Početak suvremene znanosti: Empirizam-racionalizam-romantizam-egzistencijalizam. Fiziologija i rani razvoj eksperimentalne psihologije: W. Wundt – utemeljitelj psihologije kao znanosti. 
Sistemi u psihologiji: strukturalizam, Darwin i teorija evolucije, funkcionalizam, ruska objektivna psihologija, klasični biheviorizam, neobiheviorizam, Gestalt psihologija. Mentalna bolest – rani pristupi dijagnozi i tretmanu. Psihoanaliza. Humanistička psihologija. Suvremena psihologija: kognitivna psihologija, umjetna inteligencija i neuroznanost. 

Cilj
Pregled povijesnog razvoja suvremene psihologije kao znanosti kao i upoznavanje s najvažnijim karakteristikama razvoja i nastajanja psihologijskih sistema (strukturalizam, funkcionalizam, psihoanaliza, biheviorizam, gestaltizam) s posebnim osvrtom na trendove u suvremenoj psihologiji (kognitivna psihologija, neuroznanosti, umjetna inteligencija).  

Oblici provođenja nastave i načini provjere znanja
1 sata predavanja i 1 sat seminara na tjedan

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Hothersall, D. (2002).  Povijest psihologije. Jastrebarsko: Naklada Slap.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Benjamin, L.T., Jr. (Ed.). (1988). A history of psychology: Original sources and contemporary research. New York: McGraw-Hill. 

Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeni.

Preduvjeti upisa
Nema.

3.2.2. PREDDIPLOMSKI  STUDIJ - IZBORNI PREDMETI

ANALIZA PODATAKA U PSIHOLOGIJI

Okvirni sadržaj predmeta

Brojčani sustavi. Boolova algebra.  i  operatori. Grafovi i funkcije. Rješavanje sustava linearnih jednadžbi. Algebra matrica. Aproksimacije. Derivacije. Kombinatorika. Vjerojatnost.

Cilj

Razumijevanje odabranih matematičkih pojmova u svrhu boljeg razumijevanja gradiva iz predmeta koji se bave analizama podataka u psihologiji.

Oblici provođenje nastave i način provjere znanja

1 sat predavanja i 1 sat vježbi tjedno tijekom jednog semestra.
Znanje se provjerava kolokvijima tijekom izvođenja nastave te pismenim i usmenim ispitom nakon završetka nastave.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita

1. Demidovič: Zadaci i riješeni primjeri iz više matematike
2. Ivo Pavlić: Statistička teorija i primjena

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska

Svi udžbenici koji sadrže neki od dijelova programa predmeta.

Bodovna vrijednost predmeta
2 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

EVALUACIJA TRETMANA

Okvirni sadržaj predmeta
Osnovni pojmovi u evaluaciji tretmana; Vrste psihosocijalnih intervencija i smisao njihove evaluacije; Teorijski, metodološki i praktični aspekti evaluacije programa; Logika evaluacijskih postupaka; Glavne vrste evaluacije programa; Modeli evaluacije; Nacrti evaluacijskih istraživanja; Planiranje evaluacijskih postupaka (definiranje ciljeva, kriterija i standarda za ocjenu djelotvornosti programa, izbor nacrta istraživanja, izvori i načini prikupljanja evaluacijskih podataka, postupci analize podataka); Izvještavanje o rezultatima evaluacije (elementi i struktura izvještaja, prilagodba korisnicima).
 
Cilj
Osposobiti polaznike da mogu (a) samostalno ili kao član tima sudjelovati u planiranju i kreiranju nacrta evaluacijskog istraživanja, (b) provesti evaluaciju programa unutar pojedinih domena, (c) adekvatno opisati i interpretirati prikupljene podatke te prikazati rezultate u formi pisanog evaluacijskog izvješća.
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
2 sata predavanja i 1 sat seminara tjedno unutar jednog semestra. Provjera znanja provodi se kontinuirano tijekom semestra - kroz izlaganja seminarskih radova i rasprave tijekom nastave te ispitom nakon odslušanog kolegija.
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Kulenović, A. (1996). Evaluacija psihosocijalnih intervencija. U: Pregrad, J. (Ur.) Stres, trauma, oporavak (269-291). Zagreb: Društvo za psihološku pomoć.
Posavac, E. J., & Carey, R. G. (2003). Program Evaluation - Methods and Case Studies. (6th ed.). New Jersey: Prentice Hall.
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Rossi, P. H., & Freeman, H. F. (2003). Evaluation. London: Sage.
Rosekrans, F. (1990). Psihoterapija s gledišta nespecifičnih rezultata i uvjeravanja. Primijenjena psihologija, 11, 36-46.
 
Bodovna vrijednost predmeta
 3 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno.
 
Preduvjeti upisa
Odslušani kolegiji Uvod u metodologiju eksperimentalne psihologije i Neeksperimentalna psihologijska metodologija.

EVOLUCIJSKA PSIHOLOGIJA
 
Okvirni sadržaj predmeta
Osnove evolucijske psihologije. Prijelomne spoznaje i uobičajene zablude. Metode za provjeravanje evolucijskih hipoteza. Evolucijski pristup u drugim granama psihologije. Borba za opstanak. Izazovi pribavljanja hrane, pronalaženja staništa i suočavanja s opasnostima u okolini. Pronalaženje odgovarajućeg partnera za reprodukciju. Dugoročne i kratkoročne strategije izbora partnera. Spolne razlike. Ljubomora. Roditeljsko ulaganje i rodbinski odnosi.  Spolne razlike u roditeljskom ulaganju. Hamiltonovo pravilo uključujuće (inkluzivne) sposobnosti. Život u grupi. Stvaranje saveza. Agresivnost. Konflikt među spolovima. Status i socijalna dominacija.
 
Cilj
Upoznavanje s osnovnim principima evolucijske teorije te razumijevanje njihovih implikacija za objašnjavanje širokog raspona ljudskog ponašanja. Studenti će naučiti analizirati i interpretirati ponašanje iz perspektive njegove funkcije i adaptivnosti, te razumjeti kako je ono, poput građe organizma, evoluirani odgovor na selekcijske pritiske.
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
2 sata predavanja i 2 sata seminara tjedno tijekom jednog semestra.
Znanje se provjerava seminarom i pismenim ispitom nakon završetka nastave.
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Buss, D.M. (1999). Evolutionary Psychology: The New Science of the Mind., Boston: Allyn & Bacon.
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
 Barkow, L. Cosmides, J. Tooby (1992). Adapted Mind. New York: Oxford University Press.
 Hrgović, J., Polšek, D. (2004). Evolucija društvenosti. Zagreb: Jesenski i Turk.
 Kardum, I. (2003). Evolucija i ljudsko ponašanje. Zagreb: Jesenski i Turk. 
Odabir aktualnih radova iz znanstvenih časopisa
 
Bodovna vrijednost predmeta
4 ECTS.

Način polaganja ispita 
Pismeni.
 
Preduvjeti upisa 
Biološka psihologija I, Biološka psihologija II
 
KOMUNIKACIJSKI PRAKTIKUM
 
Okvirni sadržaj predmeta
Komunikacijski proces. Verbalna komunikacija. Neverbalna komunikacija. Priroda interpersonalne komunikacije. Važnost komunikacije za interpersonalne odnose. Prepreke za uspješnu komunikaciju. Vještine uspješne komunikacije s pojedincem. Samootkrivanje. Asertivnost. Aktivno slušanje. Empatičko razumijevanje. Pravila komunikacije. Usklađena konverzacija. Komunikacija u maloj grupi. Vođenje grupne diskusije. Debata. Predstavljanje grupe i iznošenje grupnih zaključaka. Govorenje pred publikom. Korištenje prezentacijskih vještina tijekom izlaganja. Različite svrhe i odgovarajući oblici obraćanja publici. Kritičko slušanje i postavljanje pitanja govorniku.
 
Cilj
Osvještavanje i razumijevanje osnova uspješne komunikacije i usvajanje tehnika i vještina potrebnih za uspješnu komunikaciju s pojedincima, u grupi i s publikom.
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
1 sat predavanja i 3 sata vježbi tjedno tijekom jednog semestra. 
Provjera znanja i svladavanja vještina provodi se tijekom nastave kroz različite individualne i grupne zadatke.
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Pearson, J. C., Spitzberg, B. H. (1990). Interpersonal communication: concepts, components and contexts. Dubuque: Wm. C. Brown Publishers.
Egan, G. (1977). You and me: the skills of communicating and relating to others. Monterey: Brooks/Cole Publishing Company.
Bolton, R. (1986). People skills. New York: Touchstone.
Lucas, S. E. (1998). The art of public speaking. New York: McGraw-Hill.
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Stewart, J. (Ed.) (1999). Bridges, not walls: a book about interpersonal communication. McGraw-Hill.
 
Bodovna vrijednost predmeta 
4 ECTS.

Način polaganja ispita
Provjera znanja i svladavanja vještina provodi se tijekom nastave kroz različite individualne i grupne zadatke.

Preduvjeti upisa
Neeksperimentalna psihologijska metodologija, Socijalna percepcija i stavovi, Interpersonalni i unutargrupni odnosi

MJERNE TEHNIKE U PSIHOLOGIJI

Okvirni sadržaj predmeta

Elementi tipičnih mjernih uređaja. Pretvornici. Elektromiografija (EMG). Elektrokardiografija (EKG). Elektroencefalografija (EEG). Evocirani potencijali. Okulografija. Elektrodermalna reakcija (EDR). Reografija (pletizmografije). Respiracija. Mjerenje krvnog tlaka, invazivne i neinvazivne metode. Mjerenje tremora. Mjerenje protoka krvi. Mjerenje temperature. Kompjuterska tomografija. Nuklearna magnetska rezonanca.

Cilj

Razumijevanje načina mjerenja fizioloških aktivnosti u organizmu te upoznavanje s mogućnostima i ograničenjima pojedinih metoda mjerenja.

Oblici provođenje nastave i način provjere znanja

1 sat predavanja i 1 sat vježbi tjedno tijekom jednog semestra.
Znanje se provjerava kolokvijima tijekom izvođenja nastave te usmenim ispitom nakon završetka nastave.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Ante Šantić: Biomedicinska elektronika.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Svi udžbenici koji sadrže neki od dijelova programa predmeta.

Bodovna vrijednost predmeta
2 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže usmeno.

OSNOVE BIOLOGIJE
 
Okvirni sadržaj predmeta
Predmet i metode biologije. Biologija i psihologija. Građa i formulacija stanice. Biokemijska osnovica funkcije žive materije. Organi i organski sustavi. Razmnožavanje i embrionalni razvoj. Temelji genetike. Biološka evolucija. Temelji ekologije.

Cilj
Usvajanje osnovnih spoznaja iz područja biologije.

Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
Dva sata predavanja tijekom jednog semestra. Znanje se provjerava pismenim i usmenim ispitom.

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Springer, O. P. (2003). Biologija III. Zagreb: Profil International.
Springer, O. P. (2003). Biologija IV. Zagreb: Profil International.
Villee, C. A. (1993). Biology. London: W. B. Saunders Comp.
Guyton, A. (2002). Fiziologija čovjeka i mehanizmi bolesti. Zagreb: Medicinska naklada.

Bodovna vrijednost predmeta
2 ECTS.

Način polaganja ispita 
Ispit se polaže pismeno i usmeno.

Preduvjeti upisa
Nema uvjeta.

 OSNOVE TRAUMATSKE PSIHOLOGIJE
 
Okvirni sadržaj predmeta
Stresni i traumatski događaji te gubici i njihove kratkoročne i dugoročne posljedice na tjelesnom i psihičkom planu. Psihička stanja stresa i traume te proces tugovanja. Načela pružanja podrške ljudima u stanju stresa, traume i tijekom procesa tugovanja. Specifičnosti provedbe istraživanja u području traumatske psihologije (uključujući i etička pitanja).
 
Cilj
Studenti će steći temeljna znanja o stresnim i traumatskim događajima te o gubicima odnosno o psihičkim stanjima stresa, traume i o procesu tugovanja. Moći će prepoznati kratkoročne i dugoročne posljedice navedenih psihičkih stanja te načine njihova sprečavanja i ublažavanja. Naučit će temeljna načela pružanja podrške ljudima nakon stresnih i traumatskih događaja te nakon gubitaka. Steći će znanja o metodološkim teškoćama i etičkim pitanjima istraživanja u području traumatske psihologije. Osvijestit će potrebu za brigom o stručnjacima koji rade s traumatiziranim ljudima. 
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
2 sata predavanja i 1 sat seminara tjedno tijekom 6. semestra.
Provjera znanja provodi se pismenim i usmenim ispitom nakon odslušanog predmeta. 
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita  
Arambašić, L. (2005). Gubitak, tugovanje, podrška, Jastrebarsko: Naklada "Slap".
Pregrad, J. (ur.) (2005). Stres, trauma, oporavak, Zagreb: Društvo za psihološku pomoć. 
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Lazarus, R.S. i Folkman, S. (2004). Stres, procjena i suočavanje, Jastrebarsko: Naklada "Slap".
Stroebe, M.S., Hansson, R.O., Stroebe, W. i Schut, H. (ur.) (2002.). Handbook of bereavement research: Consequences, coping and care, Washington, D.C.: American Psychological Association, 
 
Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeno i usmeno.
 
Preduvjeti upisa
Položen ispit iz kolegija Uvod u kliničku psihologiju i Uvod u psihopatologiju (obavezni kolegiji na dodiplomskom studiju).

PSIHOFIZIOLOGIJA SPAVANJA
  
Okvirni sadržaj predmeta
Neuro‑ i psihofiziologijske metode u psihologiji: rutinska encefalografija (EEG); poligrafija;  kompjuterizirani EEG (Brain mapping); simultana poliderivacijska analiza; evocirani potencijali; magneto EEG; regionalni krvni protok; PET (Positron Emission Tomography).
Psihofiziološka objektivizacija mentalnih procesa:  opažanja; mišljenja; pamćenja; govora; emocionalnih reakcija.
Biološki ritmovi: osnovne spoznaje i pojmovi iz kronobiologije; cirkadijurni sustav čovjeka; utjecaj smjenskog rada na cirkadijurne ritmove; promjena vremenske zone (sindrom "zaostajanja" za mlažnjakom); drugi specifični poremećaji budnosti.
Spavanje i sanjanje: filogeneza spavanja i spavanje kod životinja; ontogeneza spavanja; neurofiziologija spavanja; polisomnografska obilježja spavanja ("pravo" ili duboko spavanje, paradoksno ili REM spavanje); REM spavanje kao fiziološka podloga sanjanja; psihoanalitička teorija sanjanja u svjetlu psihofizioloških činjenica; dnevni korelati spavanja i sanjanja; neki specifični poremećaji spavanja i sanjanja; spavanje i kognicija.
 
Cilj
Stjecanje znanja koja su psiholozima potrebna u praktičnom radu o spavanju, problemima spavanja i njihovom utjecaju na svakodnevno funkcioniranje čovjeka.

Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
Nastava se dijelom provodi u obliku predavanja, a većim dijelom u laboratoriju za ispitivanje spavanja.
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Psihijatrijska bolnica danas. Zbornik radova kliničko ‑ psihijatrijske bolnice Vrapče povodom 110 obljetnice. Psihijatrijska bolnica Vrapče, Zagreb, 1989.
Psihofarmakoterapija ‑ odabrana područja. Psihijatrijska bolnica Vrapče, Zagreb, 1987.
Knjiga predavanja II. seminara o neurofiziološkim terapijama. Sekcija za EEG i neurofiziologiju, Zagreb, 1985.
"Krka" za psihijatriju i neurologiju. Dijagnostička klasifikacija poremećaja spavanja i budnosti, 1983.
Spavanje/budnost. Medicus, 2002; 2:193-206.

Bodovna vrijednost predmeta
2 ECTS.

Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno i usmeno.
 
Preduvjeti upisa
Položeni ispiti iz Biološke psihologije I i Biološke psihologije II.

PSIHOLOGIJA BOLI
 
Okvirni sadržaj predmeta
U okviru kolegija sustavno se prolazi kroz slijedeće teme: Značenje sintagme 'psihologija boli'. Biološke osnove boli. Teorije boli. Mjerenje boli. Kontekstualne osobitosti doživljaja boli. Individualne razlike u doživljaju boli (spol, osobine ličnosti, kulturne i rasne razlike). Placebo efekt kod boli. Psihološka stanja i bol (emocije, pažnja). Kronična bol i načini suočavanja. Psihološki tretmani boli.

Cilj
Ciljevi kolegija su da studenti nauče kako se  psihologija, kao znanost i struka, teorijski i praktično odnosi prema doživljaju boli. Polaznici trebaju usvojiti specifična znanja o prirodi boli. Najveći naglasak je na povezivanju psiholoških čimbenika i doživljaja intenziteta i kvalitete boli. Studenti trebaju usvojiti i postupke koje psihologija koristi u tretmanu boli.
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
2 sata predavanja tijekom jednog semestra. Tijekom predavanja planirane su i demonstracije različitih metoda mjerenja kvalitativnih i kvantitativnih aspekata boli. U okviru nastave planira se i jedna posjeta instituciji koja se ciljano bavi s boli (ambulanta za bol), gdje se može vidjeti mogućnost praktične primjene psiholoških metoda u tretmanu boli. 
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Havelka, M (ur.) (1998). Zdravstvena psihologija. Jastrebarsko: Naklada Slap.
Hadjistavropoulos, T., & Craig, K.D. (Eds.) (2004). Pain. Psychological Perspectives. London: LEA.
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Price, D.D. (1999). Psychological Mechanisms of Pain and Analgesia. Progress in Pain Research and Management. Vol. 15. Seattle: IASP Press.
Melzack, R., & Wall, P.D. (1996). The challenge of pain. Penguin Books
Wall, P.D., & Melzack, R. (1989). Textbook of Pain. Edinburgh: Churchil Livingstone. 
 
Bodovna vrijednost predmeta
2 ECTS.

Način polaganja ispita
Pismeni i usmeni ispit.
 
Preduvjeti upisa
Položen ispit iz predmeta Biološka psihologija 1

PSIHOLOGIJA OSOBA S POSEBNIM POTREBAMA       
 
Okvirni sadržaj predmeta
Društveni, obiteljski i individualni činitelji u nastanku razvojnih teškoća. Mentalna retardacija.  Tjelesni invalidi. Slijepa djeca. Gluha djeca. Djeca s poremećajima u ponašanju. Djeca oboljela od cerebralne paralize. Psihološka podrška obiteljima čiji član ima posebne potrebe. Stigma i stavovi društva prema osoba s posebnim potrebama. Etička pitanja brige o ljudima s posebnim potrebama. 
 
Cilj
Upoznat će različite etiološke činitelje u nastanku razvojnih teškoća. Studenti će usvojiti znanja o specifičnim skupinama ljudi s posebnim potrebama. Raspravljat će o stigmatizaciji i stavovima društva prema osoba s posebnim potrebama. Studenti će naučiti specifičnosti ophođenja s ljudima s posebnim potrebama.
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
1 sat predavanja i 2 sata seminara tijekom 5. semestra. Seminari će uključivati prikaz poteškoća i način rada s osobama s određenim posebnim potrebama, te rasprave o etičkim pitanjima. Provjera znanja provodi se tijekom nastave kroz seminare i na kraju nastave pismenim ispitom. 
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita  
Batshaw, M. L. (2002). Children with Disabilities. New York: Paul H Brookes Pub Co.   
Blackbourn, J. M., Patton, J. R. i Trainor, A. (2003). Exceptional children in focus. London: Prentice Hall. 
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Ribić, K. (1991.). Psihofizičke razvojne teškoće. ITP Forum: Zadar

Bodovna vrijednost predmeta
3 ECTS.
 
Način polaganja ispita
Ispit se polaže pismeno. 
  
Preduvjeti upisa 
Odslušan i položen kolegij: Psihologija djetinjstva i adolescencije. 

PSIHOLOGIJA SPORTA

Okvirni sadržaj predmeta
Definicija i predmet psihologije sporta. Specifični problemi psihologije sporta. Mjesto psihologije sporta u okviru ostalih psihologijskih disciplina.
Komponente uspješnosti u sportskoj aktivnosti ("jednadžba specifikacije sporta"): načini određivanja komponenti uspješnosti, problemi određivanja jednadžbe specifikacije sporta. 
Utjecaj kognitivnih sposobnosti na sportsku uspješnost: analiza kognitivne efikasnosti sportaša, analiza kognitivnog opterećenja sportske aktivnosti, analiza mogućeg djelovanja sportske aktivnosti na razvoj kognitivnih sposobnosti.
Utjecaj osobina ličnosti na sportsku uspješnost: analiza konativnog opterećenja sportske aktivnosti, karakteristike ličnosti tipičnog sportaša, utjecaj sportske aktivnosti na razvoj i promjene osobina ličnosti. 
Osnovni pokretači sportske aktivnosti: motiv postignuća i uspješnost u sportu, neke biotičke potrebe i uspješnost u sportu, poželjni omjer intrinzičke i ekstrinzičke motivacije u sportu,  planiranje i odlučivanje u sportskoj aktivnosti.
Motoričko učenje (vježbanje): teorije motoričkog učenja, motorički program, analiza tipova motoričkih zadataka, uloga različitih vrsta povratne informacije u formiranju motoričkog stereotipa, metode vježbanja motoričkih zadataka. 

Razvijanje općih i specifičnih kompetencija (znanja i vještina)
Tijekom predavanja studenti će dobiti temeljna temeljna znanja iz psihologije sporta, steći uvid u ulogu psiholoških čimbenika u sportskom uspjehu i neuspjehu, te u načine na koje je moguće povezati sportsku djelatnost i psihološke spoznaje, kako bi se razvoj sportskih vještina doveo do maksimuma. 

Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
Nastava će se provoditi u obliku predavanja (2 sata tjedno). 

Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Horga, S. (1993). Psihologija sporta. Zagreb: Školska knjiga.

Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Bakker, F. C., Whiting, H. T. A., van der Berg, H. (1995). Sport psychology: Concepts and aplications. Wiley, 1995. 

Bodovna vrijednost predmeta
2 ECTS.  

Način polaganja ispita
Ocjena na ispitu formira se na temelju seminarskoga rada studenta/ice i usmenog ispita. 

Preduvjeti upisa
Nema. 

STATISTIČKA OBRADA PODATAKA POMOĆU RAČUNALA
Okvirni sadržaj predmeta 
Uvod u rad s programom SPSS/WIN; Podešavanje parametara programa; Kreiranje baze podataka i definiranje varijabli; Priprema i unos podataka u SPSS; Manipulacije s bazama podataka; Tretman podataka koji nedostaju; Linearne i nelinearne transformacije rezultata; Funkcije; Selekcija podataka; Deskriptivna statistika; Testiranje razlika među aritmetičkim sredinama; Opći linearni model - jednostavna i složena analiza varijance; Mjere povezanosti; Parcijalna korelacija; Kontingencijske tablice; Neparametrijski testovi; Regresijska analiza; Grafičko prikazivanje podataka; Interpretacija rezultata statističkih analiza. Pisanje naredbi u programskom jeziku SPSS-a (SYNTAX).

Cilj
Osposobiti polaznike za samostalno korištenje računala pri provođenju statističkih obrada podataka. Polaznici će znati samostalno kreirati tablicu za upis podataka, provesti, te primjereno interpretirati rezultate statističkih analiza.
 
Oblici provođenja nastave i način provjere znanja
1 sat predavanja i 3 sata vježbi koje uključuju samostalni rad na računalu, te demonstracije primjene računala u psihologiji. Pored toga dio nastave bi se odvijao korištenjem WEB stranice kolegija, koji bi uključivao samostalni rad studenata, te kontinuirano praćenje njihovih aktivnosti tokom semestra.
Provjera znanja uključuje pismeni ispit, te provjeru znanja rada na računalu.
 
Popis literature potrebne za studij i polaganje ispita
Brace, N, Kemp, R, Snelgar, R (2000). SPSS for Psychologists – A Guide to Data Analysis using SPSS for Windows. New York:  Palgrave.
George, D., Mallery, D. (1999). SPSS for Windows - Step by Step. Boston: Allyn and Bacon,. 
WEB stranica kolegija s linkovima vezanim uz pojedine nastavne teme
 
Popis literature koja se preporučuje kao dopunska
Bourque, L.B., Clark,V.A. (1992). Processing Data - The Survey Example. Newbury Park: Sage Publications.
 
Bodovna vrijednost predmeta
 4 ECTS.  

Način polaganja ispita
Pismeno i usmeno.
  
Preduvjeti upisa
Statistika u psihologiji I, Statistika u psihologiji II

Način praćenja kvalitete i uspješnosti izvedbe predmeta
Po završetku semestra studenti/ce evaluiraju sve odslušane predmete: njihov sadržaj, način izvedbe, rad nastavnika/ce i odnos prema studentima. 

							Pročelnik Odsjeka za psihologiju

U Zagrebu, 6. travnja 2005. 			Dr. sc. Vladimir Kolesarić, red. prof.